- Dette har skjedd: - Du burde flytte inn.
- Aldri! - Jeg flytter inn med Lyndsey.
- Alan? - Vi skal bli samboere.
- Vel, nå tar vi farvel. - Man kan bare håpe.
- Alan? - Melissa?
- Er du sammen med noen? - Nei.
- Alan? - Jeg forklarer senere.
Jeg skal fortsatt flytte inn med Lyndsey.
- Jeg må gå. - Jeg også.
Hvorfor må jeg gå? Jeg bor jo her.
- Kan vi gjøre dette igjen? - Du kan, men menn er annerledes.
- Jeg mener en annen gang. - Ja, hvorfor ikke? Jeg bor her.
- Greit. Ha det. - Ha det.
- Jeg vet hva du skal si. - Jeg tror ikke det.
Jeg er utro mot Lyndsey, jeg lyver for Melissa.
Nei. Jeg skulle si at du ikke bor her.
Du flyttet!
Ikke offisielt. Jeg har ikke kommet meg til Lyndsey ennå.
Hvis du ødelegger dette, havner du her igjen, og det går ikke!
Det var en gal impulshandling. Det var en engangsgreie.
Vel, det var en togangsgreie. Den andre gangen var i dusjen.
Du har jo øvd deg der.
Du må innrømme at dette er en merkelig vending.
For sju år siden kom jeg hit knust og ensom...
- og du hadde massevis av jenter.
Se på oss nå. Eleven har blitt mesteren.
Arigato, sensei.
Ingen årsak, gresshoppe.
- Lyndsey? Er du her? - Hvorfor er du så sen?
Det var tøffere å si farvel til Charlie enn jeg trodde.
Han ville ikke at lillebror skulle flytte ut.
Charlie kan virke gretten, men han er myk på innsiden.
Som en puddingfylt kaktus.
Jeg er glad for at du er her. Jeg har en innflyttingsgave til deg.
Så flott. Vær så snill, ikke sex.
Jøye meg, sex!
- Jeg sendte ungene på kino. - Da blir vi ikke avbrutt.
- Flott! - Kom igjen, pakk opp gaven din.
Greit, men nå kan det vel handle om din nytelse?
- Har du ikke lyst? - Jo, selvfølgelig. Jeg er jo mann.
Menn har alltid lyst. Nam, sex!
Vi kan vel gjøre det raskt først og langsomt den andre gangen.
Andre gangen? Jippi...
- Det er slutten på en epoke, Charlie. - Ja.
Ingen bror og ingen nevø. Bare lyden av havet...
- og prostituerte som lyver om størrelsen på sexorganet mitt.
- Du kan virkelig male et bilde. - Jeg har et poetisk hjerte.
Dessverre er resten av deg en drittsekk.
Skål!
- Hallo? - Ikke rør deg. Ikke pust.
Charlie? Berta?
Å, der er dere jo.
Melissa ringte og ville treffe meg. Jeg kunne ikke si nei.
- Kommer hun hit? - Hun tror at det er her jeg bor.
- Kan du unnskylde meg litt? - Ta deg god tid.
Kom, så snakker vi.
Er du gal?! Har du mistet forstanden?
- Jeg vet det, men vi har god kjemi. - Du kan ikke fortsette med dette.
Nei. Jeg måtte late som jeg fikk en orgasme med Lyndsey.
Hvordan kan en mann late som han får en orgasme?
Greit, jeg skjønner.
Vær så snill, jeg ber deg.
- Det er Melissa. - Nå er det nok.
Det er siste gang. Har du Viagra?
Når jeg drar hjem til Lyndsey, så slipper jeg å...
- Jeg har savnet deg. - Jeg har savnet deg også.
- Hei, Charlie. - Hei.
Jeg kjenner en fyr. 10000 dollar, så slipper du å se Zippy igjen.
Han skal bare ha 500 dollar, men det er en finnerlønn.
- Middagen er klar, Alan! - Jeg kommer.
- Du lager god mat, Mrs. MacElroy. - Kall meg Lyndsey, Jake.
Du er så søt. Du kan lære noe av ham.
- Smisker. - Smisker med et kyllinglår.
- Jeg fant denne pipen. - Den tilhørte bestefar.
De lager ikke slike lenger.
Hei, gutter. Hva med litt appelsinjus til middag?
- Er han høy? - Om det bare var så vel.
Jeg elsker menn med pipe. Vi bør kjøpe litt tobakk.
- Faren din røyker en død fyrs pipe. - Vel, din stakk av med barnevakten.
Oppfør dere nå, gutter, ellers tar jeg fram beltet.
- Sett deg. Hvitt eller mørkt kjøtt? - Jeg tar et bryst.
- Prøver du å imitere noen? - Bing Crosby.
- Hvem? - Bing Crosby.
- Den svarte fyren fra tv-serien. - Det er Will Smith, din idiot.
Så merkelig...
- Hei, Charlie. - Jøye meg.
- Det er hyggelig å spise sammen. - Det er det virkelig, mamma.
Etterpå kan vi samles rundt peisen og synge en sang.
Alvorlig talt, Alan. Det er ikke morsomt lenger.
- Og ikke kall meg "mamma". - Unnskyld.
- Vi bruker ikke mobilen ved bordet. - Bra regel, men jeg må svare.
Hei, Charlie. Hva er det? Er hun der nå?
Hva vil du at jeg skal gjøre?
Alle dør en gang, Charlie.
Nei, ikke send henne hit.
Jeg kommer med en gang. Vent litt.
Jeg bor også her. Jeg kan snakke i mobilen hvis jeg vil.
- Hva er det med deg? - Du gnåler.
- Hvor skal du? - Jeg kjører en tur og roer meg ned.
Mamma!
- Vær så god. - Kommer ikke Alan hjem etter jobb.
- Håper det ikke har skjedd en ulykke. - Jeg er nok ikke så heldig.
- Hvordan kan du si det? - Jeg konstaterer bare fakta.
Jeg er hjemme, Charlie! Melissa, hva pokker?
- Du er sen. Vi ble urolige. - Hun bruker "vi" i kongelig form.
Vi hadde et problem på jobben.
Å, nei. Hva har skjedd?
- Jeg mistet en pasient. - Herregud, var det noen som døde?
Nei, det var ingen som døde. Pasienten bare... forsvant.
- Takk og lov. - Hei, Alan?
Hvordan kan en kiropraktor miste en pasient?
- Det er et godt spørsmål. - Jeg tenkte meg det.
Det er en eldre mann.
I tillegg til å ha skoliose, så er han også dement.
Jeg har kjørt opp og ned Ventura Boulevard...
- på jakt etter en skjorteløs, krokete 80 år gammel mann.
Jeg fant flere stykker, men ingen av dem var min.
- Er han fremdeles savnet? - Ja.
- Har du ringt politiet? - Ja, det har jeg,
Hva sa de?
De ba meg dra hjem og la dem gjøre jobben sin.
Så jeg dro hjem. Bedre sent enn aldri.
Du har aldri prøvd "aldri".
- Vær så snill? - Jeg sa jo at det plaget meg.
Vi kan ikke fortsette sånn, Melissa.
- Jeg er enig. - Er du?
- Jeg burde flytte inn her. - Her?
Vi kan snakke om det etter vi har elsket.
Det kan fungere.
Jeg drar hjem og henter noen ting. Jeg er snart tilbake.
- Det begynner å bli irriterende. - Forklar dette for meg.
Hva er strategien din? Forklar det for meg, Lucy.
Kanskje jeg har latt dette gå litt langt.
Du bor sammen med Lyndsey, og du ba Melissa om å flytte inn her.
Når Melissa kommer tilbake, finner jeg på en unnskyldning.
Som at du kjørte rundt og så etter en pukkelrygget mann?
Nei, det var ikke så bra. Du har mer erfaring.
Nei, jeg er vant til promiskuitet. Dette er polygami.
- Det er ekstremt motbydelig. - Er dette motbydelig?
Du ble bedt om å forlate Bangkok av moralske grunner.
Jeg hadde ingen anelse om at det var en utrydningstruet art.
Ingenting av det jeg gjør krever karantene og rabiessprøyter.
- Hei. - Takk og pris at du er her, mamma!
Jeg liker ikke sarkasmen din.
Alan får ikke ødelegge forholdet med Lyndsey.
- Hvem er det? - Kjæresten min.
- Han flyttet inn hos henne. - Med en kjæreste?
Han er utro med eksen sin, og nå skal hun flytte inn her.
- Når skulle du fortelle meg det? - Vi gjør det nå.
- Jeg er den siste som får vite det. - Konsentrer deg.
Han flyttet endelig, etter at jeg har stått ut i sju år.
- Han må holde seg ute! - Er Jake også borte?
Du er like ubrukelig som vanlig.
Du må velge mellom Lyndsey og Melissa, Alan.
Du har rett. Hva skal jeg gjøre?
- Når begynte han å røyke pipe? - Jeg vet ikke. Det er nytt.
- Det er nok Lyndsey. - Hun han flyttet inn hos.
- Hva feiler det henne? - Enslig mor.
- Desperat? - Som en gullfisk i en lekkende pose.
Lyndsey ber meg om unnskyldning. Hun sier at hun hadde feil.
- Om hva da? - Hvilken rolle spiller det?
Jeg vant en krangel med en kvinne.
Det er derfor hun er jenta for deg. Elsk og ta hånd om henne.
Så behandle henne som dritt til hun henger seg.
- Hva med Melissa? - Du må gjøre det slutt.
Jeg må være en mann.
- Hva gjør du? - Sier til Melissa at det er slutt.
- Med en melding? - Jeg setter inn et trist ansikt.
Det er vel på tide å dra hjem og fortelle Lyndsey sannheten.
Nei, ikke gjør det. Hvis du ikke har sex med Mr. Bubble.
- Jeg vil ikke bygge livet på løgner. - Jo, da.
Hør på moren din.
Det er aldri bra å avsløre et sidesprang.
- Hvordan vet du det? - Det forteller jeg helst ikke.
- Da du var gift... - Når begynte alt å handle om meg?
- Da vi ble født. - Min episiotomi klør fortsatt.
Du kan ikke lette din samvittighet ved å dumpe dine synder på henne.
Ja, ikke vær egoistisk.
Hva er det nå? Melissa tar det ikke så bra.
"Jeg hater deg, din dumme krittsekk"?
Stavekontroll.
Jeg må gå. Ha det, mamma.
- Der unnslapp jeg en katastrofe. - Ja.
- Hva skal du gjøre med rommet? - Hvordan det?
Det kan være hyggelig å være her en helg nå og da.
Å, skatt... Du skulle ha sett uttrykket ditt.
- Hei. - Takk og lov at du er her.
- Beklager at jeg styrtet ut. - Nei, det var ikke rart.
- Jeg behandlet deg som en gjest. - Jeg er vant til det.
Sju år med Charlie og all tiden med mamma.
Du bor her. Snakk i mobilen når vi spiser hvis du vil.
Får jeg henge opp diplomet mitt for "årets kiropraktor"?
- Hvor du vil. - Hos Charlie hadde jeg den på do.
Jeg er stolt av at du er årets kiropraktor.
Ikke dette året. 2002.
Etter det fikk de strengere stemmeregler.
- Hva med surmelk? Det liker jeg. - Vi kan kjøpe det.
Får jeg ha den i kjøleskapet?
Hos Charlie måtte jeg ha melkeprodukter i en kjølebag.
- Det er fryktelig! - Jeg måtte kaste mye ost.
Dette er hjemmet ditt nå. Legg osten din hvor du vil.
Får jeg synge musikalnumre i dusjen?
Mamma sa at jeg var feminin nok fra før av.
Jeg synes at du er en skikkelig mann.
- Du er for snill mot meg. - Det er bare det du fortjener.
Jeg kan ikke leve med skyldfølelsen. Jeg må innrømme noe.
For et par dager siden traff jeg en ekskjæreste.
- Du hadde sex med henne. - La meg snakke ferdig.
Nei.
- Vi hadde ikke sex. - Så hvorfor er du skyldbetynget?
Etter at jeg hadde møtt henne...
- så oppdaget jeg at jeg fantaserte om henne.
- Er det alt? - Ja, det er det.
Ikke noe sykt, bare misjonærstillingen.
Alle fantaserer.
Jeg forestiller meg at noen bøyer meg over BMW-en ved bilvasken.
- Hver gang? - Det er ikke alltid en BMW.
Nå går vi og legger oss.
- Si, señorita. - Ikke ødelegg det.
Pokker.
Hvor er han? Du får én siste sjanse. Hvor er han?
Jeg beklager. Jeg vet ikke...
- Hva er det som foregår? - Hun kneet meg i skrittet.
- Hva gjorde du? - Ingenting.
Han vil ikke si hvor broren hans er.
Jeg er ikke en tyster.
- Hva skal du gjøre med Alan? - Det samme, bare verre.
Han er hos Lyndsey på Bonnie Meadow Drive.
Sherman Oaks. Stort, blått hus.
Unnskyld, Charlie.
Slutt å klage.
Jeg er sikker på at du fortjente det.
Jeg har tenkt på å lage et rom av det kottet.
Som du vil, elskling.
Kan jeg få en flatskjerm og en bar?
- Hvis det gjør deg lykkelig her. - Jøss!
- La oss ha sex i vårt hjem. - Ja, vårt hjem.
Kjenner du at det lukter brent?
- Vær så god. - Takk.
- Hvordan har du det? - Høyre stein er oppe ved ribbeina.
- Skal mamma ta en titt? - Nei takk.
- Jeg har sett dem før. - Jeg vet det.
Jeg kan tenke meg at de henger lenger nede nå.
- Det samme, mamma. - Touché, skatt.
Dere kommer aldri til å tro dette.
[Norwegian]